ANTWERPEN, BELGIEN
TVÅ ÅR TIDIGARE
Var ska jag träffa honom?
Det ska finnas en bänk på norra sidan av esplanaden
i hörnet av Spitsenstraat och Houtdok-Noordkaai.
Han möter dig där.
Har han pengarna redo?
Monsieur Awaritefe?
- Miriam? Trevligt att träffas. - Detsamma.
Jag behöver se dem, om det går bra.
Får jag titta närmare?
DIAMANTTESTARE
Utmärkt.
Överför betalningen, tack.
Tack.
Nej!
- Jacob, hur gick det? - Helt planenligt.
- Nu har mina killar diamanterna. - Tack!
Var är de?
Jag har dem.
NUTID
Jag kommer.
Tjenare.
Nog är du glad att se mig?
Nej. Jag är förvånad att du lever.
Jag räknade inte med översvallande glädje, bara ett gömställe.
Och kanske en kopp te och ett chokladkex. Snälla.
Nej.
Alice, jag vill inte bli inblandad.
Jag plåstrar om dig. Sen ska du gå. Fattar du?
Vad hände?
En stor kille gjorde det och stack.
Du rånade mig, George.
Jag förstår varför du tror det, men de stal från oss båda.
Visst, jag är en tjuv. Jag rånade dig.
- Jag visst inte att du var en sån demon. - Överför pengarna.
Betala det du är skyldig plus 20 procent för besväret.
Jag måste tyvärr vägra.
Hur sa?
Jag köper inte det du säljer.
Jag säljer din son.
Men så är det.
Du är rolig, George. Jag vill ha mina pengar,
annars matar jag aporna med Alistairs huvud.
Lägg av. Du kan ju inte skjuta här.
Du kidnappade hans son.
George och jag pratades vid.
Det vill säga att jag fick stryk.
Jag förstår. Aj!
Vänta.
Förlåt, chefen.
Jag har läst James Hausers journal. Det stämmer inte.
Jaha. Kliv på.
Kom in.
Stäng dörren.
Vivien Lake gav oss hans psykiatrijournal.
Det står mycket om hans skam och ångest.
Den beskriver hans fixering vid tankar om självmord flera gånger.
- Bedömde hon en hög risk för självmord? - Nej.
Tänk om du hade rätt? Tänk om hon gick över gränsen?
Vivien Lake och James Hauser i en psykosexuell röra.
Apropå det...
Går det bra om jag...?
Självklart. Första dörren till höger.
Hauser tappar kontrollen och Vivien är inblandad.
Hon riskerar skam och kanske fängelse.
Det vi trodde att vi visste om honom var
att han inte ville åka fast.
Han var fräck, men samtidigt försiktig med maskerna och flyktvägarna.
Det påminner om en biofilm. Han tog hellre livet av sig än att bli gripen.
Han kanske skämdes. Det är möjligt.
Vem vet vad som driver nån till självmord?
Fast i det här fallet vet ju Vivien Lake.
Ja.
...men hon nämner ju inte...
Chefen?
Halliday kan ha rätt.
Det har hon nog. Ja.
Vad är nästa steg? Hur går vi vidare?
Det blir inte lätt.
Hon är vaksam, beräknande, intelligent och orädd.
Dessutom har vi inga bevis på något brottsligt.
Nej, det har vi inte.
- Är hon gift? - Sen 18 år.
- Lyckligt? - Tydligen.
Hur så?
Lyckliga äktenskap är lättare att utnyttja.
Priset till Årets cyniker går till...
Nej, jag är inte cynisk. Det är problemet.
Jag tycker att vi hälsar på maken och ser hur Vivien Lake reagerar.
Chefen?
Ja.
Nu är det er tur.
Fan också.
Han tror att han kommer åt mig genom att skada dig.
Skitsnack.
Nej, nej!
Kolla.
Nej!
Vad är regeln?
Lek säkert.
Gjorde du det?
Nej.
James var vår enda nödlösning.
Det tog månader av förberedelser och nu är det bortkastat.
Förbrukat.
Bortslösat.
Förlåt.
- Jag kan inte gå hem förrän detta är löst. - Tänk om det inte går att lösa.
Jag vill ha tillbaka mitt liv. Det ska lösas.
- Jag är ledsen. - Nej.
Vad ska jag säga? Jag har saknat det här.
- Det har nog du med. - Nej.
- Struntprat. - Se mig i ansiktet.
- Vad sägs om den här? - Ja. Skynda dig.
Kom igen.
Perfekt!
Hon låter väldigt ivrig.
- Vem? - Din nya bästis.
Anne på Grönkulla. Inte vet jag. Heidi.
- Halliday. - Vad intressant.
- Vadå? - Att du använder efternamnet.
- Försöker du göra henne könlös för mig? - Nej.
- Varför skulle du göra det? - Jag vill inte att du ska döda henne.
Hur gjorde du?
- Spelar det nån roll? - Ja.
Jag såg mordrapporten.
- Din kropp på obduktionsbordet. - John, lägg av!
Allt går att köpa av en polis i pensionsåldern med nåt att bevisa.
Jag ville bara dö. Försvinna och lämna dig i fred.
Men George Cornelius satte stopp för det, så jag är tillbaka för att straffa honom.
- Är det bara därför du är tillbaka? - Ja, vad annars?
- Kunde du inte bara ha stuckit? - Nej, självklart inte.
Jag var tvungen att dö. Så slutar alla dina bästa relationer.
Du ser stilig ut.
Jag gillar slipsen.
Du köpte den åt mig.
- I Milano. - Jag minns.
Du bar den när du nästan sparkade livet ur somaliern.
Inga fler risker.
- Nej. - Vi måste vara säkra på
att du inte har fått störd impulskontroll.
Det har jag inte.
Vad är regeln?
Lek säkert.
Men flickan på bussen var så rädd.
Det må så vara, men det får inte upprepas.
Du måste vara försiktig.
Jag kom i stället för kommissarie Luther.
Kommissarie Luther har med tårta.
- Har han? - Oftast.
- Pratar vi om samma person? - En stor kille. Du behöver en hink.
- Till vadå? - Att kräkas i.
- Brukar folk kräkas? - Det händer.
För mycket tårta.
Ska vi sätta i gång?
Det finns ett djupt, snett skärsår på framsidan av halsen. Inga andra skador.
Inga försökssnitt, inga avvärjningsskador.
Skadans art tyder på självmord.
Att han skar sig och förblödde.
- Är avsaknaden av försökssnitt viktig? - Vanligtvis mycket viktig.
- Det är svårt att skära utan att tveka. - Men...?
Men mr Hauser verkar ha varit van vid olika typer av självskadebeteende.
Jag hittade 39 nålar
intryckta i magen, perineum och testiklarna.
Ursäkta, vad menar ni med nålar?
Synålar.
- Vem tryckte in dem? - Han själv.
Den äldsta nålen hade suttit där länge. Kanske i flera år.
- Mer kraft. - Det här är rätt bil.
Jag kan bilar. Det är rätt bil för jobbet.
Vad gör du?
- Hej. - Benny, du behövs här.
Jag har nog fått det där noroviruset.
Jag har varit på toa hela natten.
Jag struntar i om du har skitit ut levern.
- Jag behöver dig nu! - Jag kommer.
Tyvärr, jag måste sticka.
Är det så polisbeskyddet ser ut i dag?
Drick inte upp all mjölk.
Jeremy Lakes kontor.
Mr Lake har inte kommit än.
Kan jag ta ett meddelande, mrs Lake?
Håll dig nära mamma.
HÖR AV DIG, SÅ ATT JAG VET ATT ALLT ÄR BRA.
Jag ber om ursäkt. Var avslutade vi förra gången?
God morgon.
God morgon, Miriam.
Mrs Lake lämnade ett meddelande. Eleanor Cadman är här.
Jag heter Jeremy Lake.
Har någon förklarat ingreppet?
- Nej. - Får jag...?
Ja, förlåt.
Du lider av mitralklaffinsufficiens.
Klaffen stängs inte ordentligt, så blod flödar tillbaka. Du är en sjuk hora,
så i dag ska vi byta ut klaffen.
Jag ska lägga ett snitt mitt på bringan,
såga igenom bröstbenet och dela det.
Hjärtat omges av ett membran. Jag ska skära igenom det och döda dig.
Jag lägger ett snitt i övre och nedre hålvenen och fäster en kanyl.
Ursäkta.
Vad sa du?
Jag har gjort det massor av gånger.
Då så.
Jag behöll det. Det var problem med testamentet.
Det kan jag tro.
Typiskt mamma och pappa. De hade inget.
Observerbara universum har blivit större.
Det har jag missat.
Vi trodde att det fanns 200 miljarder galaxer.
Nu uppskattas det till två biljoner.
Det vi trodde var allt var i princip bara ett avrundningsfel.
Närmare noll än det faktiska antalet.
- Toppen. - Det är lustigt.
Vi fantiserar om det.
Man blir hänförd av hur meningsfullt det kommer att bli.
För varje gång förbättras fantasin, tills den en dag är perfekt.
Vad man gör.
Vad de säger och med exakt vilket tonfall.
Deras blick när de säger det.
Verkligheten kan inte mäta sig med det.
Det var ett sånt antiklimax.
Jag önskade nästan att jag hade låtit bli.
Därför var det så roligt att träffa dig.
Du gav det mening.
Du gjorde mig glad att jag gjorde det.
- Vad synd. - Nej. De var ju döda i alla fall.
Du fick mig att må bättre och gjorde det till en lek.
- Det var det inte. - Jo.
Inte i slutet.
Nej. Det var det som förstörde det.
- Var det därför du stack? - Nej. Du stack ju först.
Då så...
Var är han?
Den här vägen.
Jag fick aldrig ha pojkar på rummet.
Jag gav honom bara lite lugnande, men han är fortfarande borta.
- Vi måste ta honom till hans pappa. - Jag vet inte om han vill ha honom.
Titta. Stackarn är ju pinsam.
Cornelius kan inte bara ta honom tillbaka. Då ses han som svag.
- Han måste straffa oss offentligt. - Det finns inget "oss".
Han tror att vi är ett par.
- P-U-S-S-A-R. - Jag får komma på ett sätt
att få honom att framstå som starkare.
Eller så tar vi alternativ två:
- Vi dödar honom och flyr. - Vi har testat det. Du blev ju rädd.
- Nej, så var det inte. - Vad hände, då?
Du stack.
Ditt minne av det stämmer inte.
- Jag måste dra. - Mer jobb?
Skär loss honom.
Om vi vill försvinna...
...verkligen försvinna...
...så måste vi sälja de här.
...en 25-årig man gav sig på kunder.
Vad spelar det för roll?
Han stoppades med elchockvapen. Den misstänkte sitter nu i förhör.
- Gör det dig upphetsad? - Nej.
Gör jag det?
Ja.
Då tittar du åt fel håll, John.
De kunde ha överlevt, om jag vore där.
- Hur mår han? - Han är dåsig, men det är allt.
Dumskalle.
- Tack för hjälpen. - Jag sa att jag skulle lösa det.
Kände du till det här?
Nej.
Men hon var ju hemma hos dig i går.
Hon kom fem minuter före er.
Var har hon gömt sig så länge?
Jag varken vet eller bryr mig.
Men frågan är var hon är nu.
Överlämna henne, så är du och jag kvitt.
Det här handlar om mer än min son.
- Jag vet. Men vi kan ändå lösa det här. - Hur då?
- Pengar. - Var har du fått dem ifrån?
- De är bundna i mitt hem. - Skulle du göra det?
Skulle du offra allt du har jobbat för?
Ja.
För hennes skull?
Jag ska köra hem grabben.
Sen hör jag av mig.
Upp och hoppa.
Vi är klara. Du kan sticka.
Vad har du gjort?
- Jag betalade honom. - Med vadå? Du har ju inga pengar.
Du känner mig inte så väl som du tror.
- Vi har alltid alternativ två. - Nej.
Du drog in mig i det här, men jag löste det. Du kan åka hem.
- Mig kan du inte... - Vi är klara.
Du kan åka.
Du tittar åt fel håll.
Vad spelar det för roll?
Runt en halv miljon människor mördas varje år. Det är 1 400 om dagen.
TRE PERSONER DÖDA I KNIVATTACK
- En i minuten, om man avrundar. - Och...?
Det sker just nu världen över. Varför är de här dödsfallen viktigare?
Minskar den moraliska pressen med avståndet?
Det är ju ingen riktig moral.
Det påminner mer om skenhelig provinsialism.
De kunde ha överlevt, om jag vore där.
Det antagandet går ju inte att bevisa.
Jag bara vet det.
Är det inte en aning narcissistiskt att se sig som allsmäktig?
För det hjälpte ju inte Justin Ripley, eller hur?
AMBULANS
- Förlåt. Jag skulle leverera en grej. - Vadå? Ett lik?
- En soffa? - En låda med texten: "Sluta snoka".
- Är det nåt jag behöver känna till? - Nej.
- Nåt jag behöver följa upp? - Nej.
- Nåt jag kan hjälpa till med? - Det gör du.
Vi är John Luther och Halliday från polisen.
- Vill ni ha applåder? - Det skulle inte skada.
- Ursäkta, men jag ska snart operera. - Kan vi slå oss ner en stund?
- Lider du av en åkomma som kräver det? - Nej.
Då är svaret nej.
- Vi samlar bakgrundsinformation. - Då kan jag nog inte hjälpa er.
Vad vet du om din frus patient James Hauser?
Ingenting, före i går.
Du visste alltså inte hur innerlig deras relation var?
- "Innerlig"? - Ja, det kan man nog säga.
Jaså?
Vi diskuterar inte patienter.
- Finns det nån anledning till det? - Ett totalt ointresse.
De är som burhöns som skiter ur sig identiska neuroser.
Hur mår Vivien efter att ha mist nån som hon stod så nära?
Vivien är min fru, inte min ägodel.
Hon gör vad hon vill med vem hon vill.
Men hon skulle inte riskera sin karriär genom att ha sex med en runkande kuf
som tände på att sticka nålar i pungen och trycka rostig ståltråd i urinröret.
Jag har inte sett skador på hennes skinkor eller bröst,
vilket tydligen intresserade honom mest.
Det var innan han började med vivisektion.
Ja. Om ni kom hit för att göra antydningar och få min fru att framstå som hora
för att göra mig svartsjuk och få mig att peka ut min fru för nåt fiktivt brott,
så är jag rädd att ni åkte hit i onödan.
Ni letar på fel ställe.
- Efter vadå? - Vad ni nu letar efter.
Men jag kan ha fel.
Ni kanske vill ha nåt att runka till. Då kan jag hjälpa till.
Vill ni veta vad hon gillar i sängen?
- Hur ofta? Aggressivt... - Jeremy,
vi vill bara förstå vad som hände i går.
Jaha, det är ju lätt. I går kväll,
på grund av ert dåliga omdöme, dog en man.
Nu vill ni lägga skulden på min fru.
Lycka till. Vi ses i rätten.
- Om vi inte ses tidigare. - Vad menar du?
Det är väl uppenbart.
- Tack så mycket. - Ett rent nöje.
Jag gillade honom.
För att inte veta nåt om James Hauser...
...visste han en hel del. Bröst, skinkor, ståltråd i snorren... Är det en grej?
Nej, inte för mig i alla fall.
- Vad tittade han på? - Förlåt?
När vi kom in höll han upp en MRT-bild.
- Han är ju kirurg. - Han är hjärtspecialist.
Varför höll han i en bild på nåns huvud?
- Det kan finnas flera skäl. - Nämn ett.
- Ja, det är konstigt. Visst är det? - Det är konstigt.
- Vems huvud tittade han på? - Vi tar reda på det.
ELEANOR CADMAN
JEREMY, SNÄLLA SVARA.
Eleanor?
Hur känns det?
Nej.
Jag vill inte. Kan vi avbryta?
Nu öppnar vi henne och ser vad vi hittar.
Nu är vi inne.
Tobakspungsutur.
Då så.
Ge Heparin, tack. Sax.
Peang.
DNA-PROFILEN TILLHÖR ALICE MORGAN.
Inspektör Silver, jag behöver dig här nu.
Inga lögner eller ursäkter. Nu!
SCHENK MISSAT SAMTAL
Jag måste svara.
Ta och kolla upp den där kirurgen.
- Han känns skum. - Ja.
George?
Det är en sak som grämer mig.
- Vadå? - Ser jag ut som ett luder?
Ser jag ut som om jag lärde mig mitt yrke genom att suga av politiker?
Nu hänger jag inte med.
Varför tror du att du kan köpa mig? Det är verkligen en gåta.
Vad det än är som håller på att hända, sluta nu.
Bromsa, ta pengarna och släpp det.
Annars tappar vi kontrollen.
Vem då? Inte jag.
Ge henne till mig, så är vi kvitt.
Det kan jag inte. Jag vet inte var hon är.
Jag trodde att du skulle säga så. Vänta.
George...
George, jag varnar dig...
- Varnar du mig? - Vad du än planerar, sluta!
Det är verkligen stake i dig.
George?
George. Sluta.
Hon är din skuld till mig. Jag vill ha henne.
Det är omöjligt.
Jag vet inte var hon är.
Du! Visst, visst.
Vadå visst?
Jag gör det.
- Vadå? - Jag överlämnar henne till dig.
Är du säker?
Sluta!
Inget krångel, inga lustiga kommentarer, inga undanflykter.
Gör det bara.
Du ska få henne.
Gud!
Tanken att göra det inför publik har eggat dig, men tänk på risken.
- Det fanns ingen risk. - Du var sexuellt upphetsad.
Jag såg det.
Jag vet att dagarna går och du vill göra det mesta av dem,
men jag har fortfarande ett liv att leva.
Du äventyrar min karriär och min frihet.
Jag vet. Förlåt.
- Har du några problem med minnet? - Nej.
- Din aptit? - Den har minskat lite.
Ingen förekomst av pica eller ovanliga begär?
Nej, bara de vanliga, ovanliga begären.
Jag önskar att jag kunde göra mer för dig.
Ingen kan göra mer.
- Jag älskar dig. - Och jag dig.
Ska du ut i kväll?
Nej. Raka vägen hem.
Jag är trött.
Jag väntar på dig.
Alice?
JAG VÄLJER ALTERNATIV NUMMER 2! AJÖSS!
HEJ, PENNY! NU HÄMTAR JAG KYLEN. FÖRLÅT ATT JAG ÄR SEN. VICKIE.
INGA PROBLEM.
JAG TOG MED MIN PAPPA SOM BÄRHJÄLP.
Är du Penny?
- Jag är Alan - Vickies pappa. - Jaha! Hej!
Får den plats?
Är den till kylen?
Jag vet inte. Jag har väl inte tänkt fel?
Hon står felparkerad, så vi får rappa på.
Sa vi 95 pund?
- Ja. - Vi säger 100 jämt.
Tack!
Kom in, så ser vi om den passar.
- Går det bra? - Ja.
Här har vi den.
Jag ska bara...
Gud!
Älskling?
Öppnar nån?
Tänker nån öppna?
Tydligen inte.
Hej.
- Är du Alistair? - Nej.
George skickade mig. Jag är en välkomstpresent.
Han är här inne.
Nej, nej, nej.
Nu klarar jag mig.
Lycka till.
I NÄSTA AVSNITT
Undertexter: Maria Grimstad